ISIEMME LIPUT
Lääkintämies!
Voi luoja! Lääkintämies!
Lääkintämies!
Mitä nyt, kulta?
Kaikki luulevat tietävänsä, mitä sota on.
Varsinkin he, jotka eivät ole olleet sodassa.
Pidämme yksinkertaisista asioista. Hyvä vastaan paha.
Sankarit vastaan roistot. Molempia riittää aina.
Mutta useimmiten he eivät ole, keitä luulemme.
Missä hän on? Missä?
Missä hän on?
Herra Bradley?
Oletteko kunnossa, herra B? -Missä hän on?
Kuka? -Minne hän meni? Missä hän on?
Älkää liikkuko. Käyn soittamassa ambulanssin.
Missä hän on?
Useimmat tuntemani miehet eivät halunneet puhua sodasta.
He olisivat mieluummin unohtaneet sen.
He eivät ainakaan pitäneet itseään sankareina.
He kuolivat unohdettuina.
Heitä ei kuvattu. Vain asetoverit muistavat heidän tekonsa.
Sanoin, että he kuolivat maansa puolesta. En tiedä, onko se totta.
Silloin otettiin muitakin kuvia, mutta ne eivät kiinnosta ketään.
Mitä sodassa nähdään ja tehdään...
Se julmuus on uskomatonta. Haluamme kuitenkin ymmärtää sitä.
Sen vuoksi tarvitsemme helpon, lyhyesti ilmaistun totuuden.
Filmi on pilalla. -Enpä tiedä. Tämä on kai kunnossa.
Ja jos joku ottaa kuvan...
Oikeanlainen kuva voi tuoda sodassa voiton tai tappion.
Katsohan tätä.
Kuva vietnamilaisesta upseerista ampumassa vankia päähän...
Vietnamin sota oli siinä. Me hävisimme.
Teeskentelimme vain toisin.
Sinä päivänä otettiin muitakin kuvia. Niillä ei ollut merkitystä.
Yksi kuva muutti kaiken.
USA oli vararikossa. Ihmiset alkoivat kyllästyä sotaan.
Jestas! Tuo on Harlon. -Missä?
Veljesi pystyttää tuossa kuvassa lippua.
Kuvassa näkyy pelkkä takamus. -Minä tunnen poikani takamuksen.
Se on hän. Hae isäsi.
Isä! Harlonin persaus on lehdessä. -Älä kiroile.
Kiitos.
Yksi kuva muutti sodan kulun lähes yksinään.
Se on joka lehden kannessa.
Yli 200 sanomalehteä on joutunut ottamaan ylimääräisiä painoksia.
Taisimme löytää keinon.
Lääkintämies!
Minun pitää mennä, Iggy. -Ei pidä.
Jos hän haluaa apua, ryömiköön tänne.
Ryömi tänne, laiskuri!
Menen, kun valoraketti sammuu. -Tulen mukaan.
Aiotko jättää minut tähän? -Palaan pian. Jatka ampumista.
Voi luoja!
Kaikki on hyvin. Älä koske niihin. Anna minun auttaa.
Pidä katseesi minussa. Minä hoidan tämän.
Sidon haavasi ja hankin sinulle kuljetuksen rannalle.
Paranet kyllä. Kaikki on hyvin.
Minä teen sen.
Paina tuosta. Kallista päätäsi ja hengitä.
Katso minua.
Auta minua.
Auta minua...
Miltä tuntuu? -Hyvältä.
Hyvä. Käyn hakemassa paarit. Palaan ihan kohta.
Olen kunnossa. Mene auttamaan muita.
Yritä kestää.
Missä hän on? Minne Ignatowski katosi?
Olet kai väärässä poterossa. -En ole! Hän oli äsken tässä.
Iggy!
-Ole hiljaa! Japsit kuulevat.
CAMP TARAWA - JOULUKUU 1944
Voi paska!
Tuonneko me kiipeämme?
Tai sen kaltaiselle vuorelle.
Minnehän meidät lähetetään? -Varmaankin aavikolle, Franklin.
Siinä ei ole mitään järkeä. -Sotilaspsykologiaa.
Aavikkoa varten harjoitellaan tulivuorella.
Taidatte vain pilailla kustannuksellani.
Menkää oikealta, Harlon. Varo beduiineja.
Mitä beduiinit ovat? -Kamelikuskeja.
Jestas sentään! Ehkä menemmekin aavikolle.
Miksi kallistat kypärää oikealle? Entä jos luoti tuleekin vasemmalta?
Luodit eivät tule vasemmalta. Tunnetko vasenkätisiä japseja?
Tuossa ei ole mitään järkeä. Et edes tiedä, miksi kallistat sitä.
Vaikka en kerro, voin silti tietää. -Haluat matkia Mikea.
Kysyn häneltä.
Leikkasitko hiuksia siviilissä? -Joskus.
Kävitkö parturikoulua? -Harjoittelin muuten vaan.
Mutta et parturikoulussa? -En.
Jestas! -Voittaako Hayes taas?
Älä kosta Istuvan Härän kuolemaa minulle, Päällikkö.
Väärä heimo. Pimat olivat valkoisten puolella.
Fiksu päätös. -Se auttoikin meitä todella paljon.
Onnea peliin. -Öitä, Lindberg.
Ruumiita. Hän leikkelee ruumiiden hiuksia.
Jopa minä tiesin tuon.
Kuka on mukana? -Minä.
Parturointi on kai helpompaa, kun kohde ei liiku. -On se niinkin.
Arvaa mitä? Minusta meistä tulisi hyvä taistelijapari.
Kuinka niin? -Meillä on paljon yhteistä.
Miksi olet parturoinut ruumiita? -Pyrin töihin hautaustoimistoon.
Mainostatko tuota paljon?
Valitsitko merijalkaväen univormun takia?
Haluan näyttää sankarilta.
Jätkäpari.
Akkapari.
Pelaatteko reservaatissa jatkuvasti korttia? -Nyt kuulolle, surkimukset!
Harjoittelemme huomenna laidan yli kiipeämistä eli häivymme pian.
Oletan, että kaikkien runkkuluvat ovat kunnossa.
Kunnossa on. -Hetkinen. Kuulen tästä ensi kertaa.
En aio toistaa kaikkea, Franklin. -En ole kuullutkaan runkkuluvasta.
Ne loppuvat kuulemma pian.
Minulle ei ikinä kerrota mitään.
Painu kirjurin luo, ehkä lupia on vielä.
Pelaan puolestasi. -Kiitti, Mike.
Älä luovuta, jos hän sanoo sinua idiootiksi. Vaadi itsellesi lupa.
Kiitti, kessu. -Eipä kestä.
Mitä hiuksillesi kävi, Rene?
Näytät ruumiilta.
Pitäkää jalka koko ajan köydellä.
Seuraavat yli laidan. -Vauhtia!
Seuraavat neljä!
Katso vain alapuolella olevaa. Näytän mallia, Lekuri.
Pikkujuttu. Yksi askel kerrallaan. Pidä koko ajan kiinni köydestä.
Kolme raajaa köydellä.
Nostakaa hänet vedestä!
Älä huolehdi hänestä, Lekuri. Hän pärjää kyllä.
Kohteemme, saari X -
on ruma ja haiseva kivikasa nimeltään Iwo Jima.
Rikkikaasu selittää hajun.
Se on porsaankyljyksen muotoinen.
20 päivän pommituksen jälkeen siellä ei ole enää ruohonkorttakaan.
Kapteeni. -Saari on 9 km pitkä ja 4 km leveä.
Tämä kukkula on Mount Suribachi.
Kartoissanne saari on valkea. -Hädin tuskin.
Vihollisen asemat on merkitty mustalla.
Rannikkotykkejä, katettuja ampuma-asemia -
poteroita, panssarintorjunta-aseita, juoksuhautoja ja bunkkereita.
Kartalla ei näy parakkeja. -Aivan. Emme tiedä, miksi ei.
Kyseessä on tosipaikka.
Tämä ei ole Tarawa, Guam, Tinian tai Saipan.
Tämä saari on Japanin maaperää.
Saaren 12 000 japanilaista puolustajaa eivät lähde suosiolla.
Heidät pitää häätää.
28. rykmentti ja 8. huoltokomppania rantautuvat Green Beachille.
Suribachin tykit yltävät joka puolelle saarta. Ne pitää tuhota.
Se on meidän tehtävämme. Eristämme vuoren muusta saaresta.
Kun valtaamme vuoren, viemme heidän tykkinsä ja silmänsä.
Seuratkaa minua.
Pannaan show pystyyn. Läheltä laivoja.
Mies yli laidan!
Näkyykö häntä?
Heittäkää köysi!
Havaiji on tuollapäin!
Noudamme sinut paluumatkalla!
Laskemme lautan!
Laiva ei pysähdy. -Mitä?
Yksikään ei voi pysähtyä.
Vai että kaveria ei jätetä...
Kapteeni? -Sisään. Olen tehnyt muutoksia.
Ylennän sinut joukkueen varajohtajaksi.
Kiitos kunniasta, mutta lupasin pysyä miesteni kanssa.
Aika huono James Cagney -imitaatio.
Harjoittelen lisää.
Olet jo vanha tekijä. Sinun ei tarvitse todistaa mitään. -Ei niin.
Et ole paras kersanttini. Block on hyvä mies. -Niin on.
Hän voisi ottaa paikkasi.
Olen ajatellut tätä asiaa. Pääsisit kauemmas etulinjasta.
Lupasin miehille.
Lupasin myös pitää heidät elossa, joten valehtelin jo puolelle heistä.
Pärjäävätkö miehesi hyvin? -Kyllä. Paitsi ehkä Gagnon.
Ai oma komistuksemme?
Hän on hyvä mies, mutta hänestä ei ole hyötyä etulinjassa.
Teen hänestä lähetin. -Selvä. Kiitos, kapteeni.
Ala painua.
Hyviä uutisia. Kuulumme ensimmäiseen aaltoon.
Yritäpä uudestaan, niin revin pääsi irti!
Onko tuo sinusta hyvä uutinen, Iggy?
Ei tarvitse kiivetä laidan yli. Menemme maihinnousualuksella.
Hitto, tuohan on hyvä uutinen. -Mitä minä sanoin?
Mitä nyt?
Menen katsomaan. -Mennään.
Mennään kannelle!
Tulen mukaan. -Mentiin!
Mennään! -Olen takanasi.
Katso tuota.
Me tapamme ne, Lekuri.
Pommituksen piti kestää 10 päivää! Kestääkö se muka vain kolme?
Ja hitot! Jos saarta ei pehmitetä, miehistämme tehdään jauhelihaa.
Tiedän kyllä syyn. Laivaston komentajat -
haluavat jättää meidät tänne ja kiirehtiä äkkiä Japaniin.
Jokainen haluaa vangita keisarin itse.
Japaniin ei mennä, ennen kuin saari on meidän!
Ne kusipäät ovat kaivautuneet asemiin.
Selvä. Kiitos, Jim. Kolme päivää riittää hienosti.
Teroitanko veitsesi tai pistimesi? -Ei tarvitse.
Teroitanko veitsesi tai pistimesi? -Anna minun olla, Iggy.
Entä te? Teroitanko veitsen vai potkinko persauksille?
Teroitanko veitsesi, Lekuri? -Teroitit sen jo kolmesti.
Kannattaa varmistaa työn laatu.
Olet hyvä tyyppi.
Lekuri... -Mitä?
Pidä ensiapulaukkusi piilossa rannalla.
Japsien tarkka-ampujat ampuvat lääkintämiehiä -
jotta meidän miehemme eivät saisi hoitoa. -Selvä, Mike.
Tämä asema.
Sulje vessan ovi! -Ihan kuin se auttaisi.
Onko kuvassa naisesi, Päällikkö?
Hän on varmasti kaunis punanahka. -Ikävöitkö jo wigwamiasi?
Tervetuloa Iwo Jimaan, sotilaat.
Noin he tekevät vangeille.
Ainakin, jos käy tuuri. -Jestas.
Teinä miettisin kahdesti, ennen kuin antautuisin heille.
Ajatelkaa kotona odottavaa tyttöystäväänne.
Ei hän joka ilta istu kotona. Kenenköhän kanssa hän on nyt?
Suuteleeko tyttösi toista miestä? Lohduttaako mies häntä, kun kuolet?
Tämä laulu saa teidät ajattelemaan tyttöjä, jotka kaipaavat teitä.
Tässä kaikki, jatketaan huomenna.
Vauhdilla ulos!
Kiväärimiehet!
Voimme edetä!
Ylös rinnettä!
B-komppania, liikettä! -Missä 2. joukkue on?
1. ryhmä matkaan! -Täällä haisee.
Ulos veneestä vauhdilla! -Liikettä! Vauhtia!
Pudottakaa reppunne. Kaikki ulkona!
Mikä teillä kesti? -Veneen kuski ei löytänyt perille.
Jessus, mikä sotku. -Miksi meitä ei ammuta?
Tämä hermostuttaa minua. -Ehkä kaikki japsit kuolivat.
Mitä luulet, Lekuri?
Kuolivatko ne kaikki? -E-komppania, liikettä!
Mike, hakekaa tuo tykki rannalta.
2. joukkue, liikkeelle!
Maihin!
Rannalle ja äkkiä!
Suojatulta!
Ray, tulita oikealle!
Lääkintämies!
Sidon kätesi ja annan kipulääkettä.
Pois rannalta! Suojautukaa!
1. Pataljoona, liikkeelle!
Pääset vielä tyttöystäväsi luokse.
Haavaa pitää painaa.
Vie ryhmä pois rannalta! -Mistä meitä ammutaan?
Missä he ovat? -Ampukaa suuliekkejä kohti!
Vauhtia!
Bunkkeri kello kahdessatoista!
Ammutte yli!
3. ryhmä, liikettä!
Mistä meitä ammutaan, sir? -Bunkkeri kello kymmenessä!
Kessu, minä hoidan sen! -Mene. Ota kranaatteja.
Mene! Suojatkaa häntä!
Suojatulta!
Hittolainen!
Nyt mentiin!
Vauhtia!
Tuhositko sen? -Jep.
Sanoit tuhonneesi sen! -Tuhosinkin!
Kukahan meitä sitten ampuu?
Lindberg! Polta se!
Suojaan sinua. -Et suojaa.
Ilmassa on jo tarpeeksi luoteja. Jos minuun osuu, lennän ilmaan.
Mene! Tulittakaa toiseen suuntaan!
Toiseen suuntaan!
Nyt mentiin!
Odottakaa tukijoukkoja!
Aika raju taistelu, vai mitä? -Tämä on teurastus.
Kristus!
Konekivääriryhmä tänne!
Luojan kiitos, tankkeja. Lähetti, hae tankit tänne!
Voi paska.
Edetään ilman tankkeja. Vauhtia!
Nosta enemmän, Iggy! -Selvä, Lekuri.
Viheltää!
Liikettä! Maihinnousuvaunu pois rannalta!
Vauhtia!
Pääset kohta kotiin.
Hyviä uutisia.
Miten niin? Olemme matkalla Camp Tarawaan.
Emme me kaksi. Kapteeni kysyi minulta, keitä siinä kuvassa on.
Siinä oli Mike, Lekuri, Franklin, minä ja Hank Hansen -
mutta muistin juuri, että sinäkin olet siinä.
En ollut siellä. -Olithan.
Sitä paitsi Hank ei ole kuvassa. Se on Harlon Block.
Pahus. Sanoin, että se oli Hank. Miten tiesit, jos et ollut paikalla?
Kerroitko minusta? -En.
Et kerro tästä kenellekään. -Kuvassa näkyy kuusi miestä.
Valitse kuudenneksi joku kuollut. -He haluavat lähettää meidät kotiin.
Mitä minä sanoin?
En ollut paikalla! Tajuatko? -Hyvä on. Rauhoitu.
En mene minnekään. -Et niin.
ENIWETOK - HUHTIKUU 1945
Kuka niin käskee?
Oletko haavoittunut? -En, sir.
Tapoitko lauman japseja paljain käsin?
Kai paikkani meni sankarille -
jolla on tarina kerrottavanaan? -Ei, sir.
Nauti tästä hetkestä. Sinut unohdetaan jouluun mennessä.
Kuka se kuudes mies oli? -En muista vieläkään.
Harmi. Lupasin majurille, että tietäisit.
Ehkä sinä et olekaan kuvassa, jos et kerran tiedä.
Ehkä lähetämmekin sinut saman tien Okinawalle taistelemaan.
Lopeta pelleily ja kerro minulle nimi.
Antakaa tietä! Missä se kusipää on?
Hayes! Hilaa punainen takamuksesi tänne!
Miten en voi tietää, mitä omat alaiseni tekevät?
Et olisi saanut valehdella minulle, Ira.
Jäämme kaipaamaan sinua. Lykkyä tykö.
Nimesi on sanomalehdessä.
Leikkaustasi siirretään. Lähdet takaisin kotimaahan.
Se lippu merkitsi ihmisille voittoa.
He eivät halunneet kuulla muuta.
Pari viikkoa kuvan ottamisen jälkeen puolet miehistä oli kuollut.
Rouva Hansen! Tiesittekö, että Hank oli sankari?
Oletteko ylpeä pojastanne? -Mitä haluatte kertoa hänestä?
Se kuva oli kuitenkin tärkeä.
Kuvan ansiosta miesten kuolemat tuntuivat merkityksellisiltä.
Kyllä tuo vähän Harlonilta näyttää. -Se on hän.
Miesten nimet ovat tässä. Se ei ole hän.
Harlon olisi yhä elossa ilman sinua.
Mieti sitä katsoessasi hänen kuvaansa, Ed.
Vaihdan vaatteet kuvernöörin juhlia ja paraatia varten.
Ajatella! Kuvernööri tulee tänne.
Pukeudun siniseen, joten... Vaihdatko sinä vaatteet?
...saimme juuri tiedon -
että presidentti Roosevelt on kuollut. Syynä oli aivoverenvuoto.
Presidentti kuoli Georgian Warm Springsissä.
Seuraamme tilannetta.
Haloo? Kyllä, tietenkin.
Ymmärrämme kyllä. Se ei olisi soveliasta.
Kiitos.
Tässä hän on. Senaattorit Boyd, Robson ja Haddigan -
tässä on sotamies Ira Hayes. -Pirun mukava tavata.
Hauska tavata.
Kuinka?
Etkö osaa oman heimosi kieltä? Tuon opetteluun meni ikuisuus.
Kielitaitoni on päässyt rapistumaan.
Lekuri.
Tässä tulevat Iwo Jiman sankarit! -Teidän vuoronne. Menkää.
Pyhä jysäys!
Käykää sisään! Olen Bud Gurber valtionvarainministeriöstä.
Kävittekö missään? -Baseball-pelissä.
Ottakaa juotavaa. Näissä ohjeissa lukee, mitä teiltä odotetaan.
Muistakaa mainostaa obligaatioita.
Aikataulu on todella kiireinen. Kaikki haluavat tavata teidät.
Naiset lähettelevät teille sukkahousujaan.
Siitä ei puhuta lehdille. Ottakaa juotavaa!
Olette varmasti kokeneet kaikenlaista.
Jestas, mikä taistelu se oli!
Meidän pitää kerätä paljon rahaa nopeasti.
Huomenna Valkoiseen taloon, sitten tapaatte pihejä kongressiedustajia.
Poliitikot ja näyttelijät eivät halua luopua rahoistaan.
Sitten New Yorkiin Times Squarelle tapaamaan ihmisiä. Sieltä Chicagoon.
Keitä ovat kultatähtiäidit? -Kuolleiden lipunnostajien äidit.
Ojennatte heille lipun, he puhuvat, ja ihmiset paskovat rahaa.
Listassa on Hank Hansenin äiti. -Hieno nainen.
Hän tietää, että sinä ja Hank olitte läheisiä. Hän haluaa tavata sinut.
Hank ei ole kuvassa. -Mitä?
Hank ei nostanut tuota lippua, vaan sen oikean.
Minkä ihmeen "oikean lipun"?
Me nostimme lipun, joka laitettiin oikean tilalle.
Tiesitkö sinä tästä? -Nimet oli jo julkaistu silloin.
Tämä on todella hienoa.
Minä joudun selittämään tämän koko Amerikalle.
Onko kukaan teistä tässä hiton kuvassa? -Me kaikki olemme.
Kuusi miestä nosti lipun voiton merkiksi. Oletteko te kolme niistä?
Voitto oli silloin vielä kaukana.
Pystytittekö koko ajan uusia lippuja? -Saanko lyödä häntä?
Mitä väliä tällä on? Te olette kuvassa ja pystytitte lipun.
Etkö tajua? Hank ei ole kuvassa, Harlon on.
Kuka? -Harlon Block. Hänen äidilleen pitäisi ilmoittaa tästä.
Tämä koko juttu on pelkkä farssi.
Keräys nimettiin yksikkönne mukaan.
Parempi nimi olisi "Meillä ei ole varaa edes luoteihin" -varainkeräys.
Keräykset eivät tuota rahaa, joten painamme lisää seteleitä.
Dollarin arvo on pohjamudissa. Kukaan ei enää edes lainaa meille.
Laivoja ja tankkeja ei rakenneta. Aseita ja kranaatteja ei ole.
Pidätkö tätä farssina? Jos palaat rintamalle, ota kiviä mukaasi -
sillä muita aseita ei ole.
Lentokoneet eivät lennä, sillä polttoainetta ei ole.
Arabit eivät huoli rahaamme.
Ellemme kerää 14 miljardia dollaria, sota on ohi kuukauden sisällä.
Meidän on pakko neuvotella rauha, sillä japsit eivät anna periksi.
Viimeiset kolme keräystä tuottivat yhteensä alle 14 miljardia dollaria.
Tämä kuva herättää ihmisissä toivoa.
Minusta kuva on surkea. Kasvojanne ei edes näy.
Kuva viestittää, että me voitamme, kunhan saamme vain lisää rahaa.
Ihmiset haluavat antaa teille rahaa.
Mutta te ette halua pyytää sitä. Te vain takerrutte pikkuasioihin.
Oma on valintanne.
Jos myönnämme, että teimme virheen, voimme unohtaa varainkeräyksen.
Käykää sisään.
Herra presidentti, tässä he ovat. -Päivää. Hauska tavata.
Mukava tavata. Kävitte kuulemma melkoisia taisteluita. -Kyllä, sir.
Ira, etkö olekin Arizonan Gila Riverin reservaatista? -Kyllä, sir.
Intiaanit ovat kaikkein aidoimpia amerikkalaisia.
Kansasi lienee ylpeä sinusta. -Kyllä, sir.
Ja syystäkin. Kiitos, että tulitte auttamaan meitä.
Iwo Jimalla taistelitte vuoresta, nyt taistelette rahasta.
Ette varmasti tuota pettymystä.
Hoitakaa homma. Tämä tilaisuus oli tässä.
Katsotaan, tunnistanko teidät kuvasta.
Tuossa olet sinä.
Minä tarjoan nämä, pojat.
Niille, jotka eivät ole keskuudessamme.
Herra Gagnon, saammeko nimikirjoituksenne?
Eiköhän se onnistu. Kenelle omistan tämän?
Taidan juoda väärässä seurassa.
Olette sankari. Tämä on valtava kunnia. -Älkäähän nyt.
Ammattimiehen työtä. Juodaan ammattilaisille.
Tehän olette ne valokuvan sotilaat. Kuulin, että olette junassa.
Olen John Tennack. -John Bradley.
Nämä kaverit eivät olleet sodassa. Tulevat rikkaista perheistä.
Kätelkää todellisia sankareita. -Poistun hetkeksi.
Voittekin tarjota meille juotavaa. -Aivan. Minä tarjoan.
Sinäkin olit kuvassa. John Tennack, Tennackin Talot. -Rene Gagnon.
Tässä on korttini.
Kun nämä hommat loppuvat, tule tapaamaan minua.
Voisit alkaa myydä taloja.
Tiesitkö, että talot toimitetaan nykyään ostajille valmiina? -En.
Niistä tulee menestys. Pidä kortti ja tule tapaamaan minua. -Toki.
No niin.
Melkoista touhua, Lekuri.
Jos Mike ja muut näkisivät meidät... -He eivät uskoisi silmiään.
Harlon!
Franklin!
Kuvittele, Franklin tässä junassa -
ravintolavaunussa pöytähopeiden keskellä.
Meidän ei pitäisi olla täällä.
Ira! Kuulimme, että kuva on lavastettu. Onko tämä totta?
Olemme elämää suurempia.
Kiitos, tytöt. Ja nyt...
Tässä tulevat miehet, joita olette odottaneet.
He ovat Iwo Jiman sankarit.
Sotamies Rene Gagnon, sotamies Ira Hayes -
ja lääkintämies John "Lekuri" Bradley!
Kiitos.
Hienoa, että tuette joukkojamme.
Teidän pitää ostaa obligaatioita. Emme voi voittaa ilman apuanne.
Meitä kutsutaan Iwo Jiman sankareiksi, mutta se ei ole totta.
Emme tehneet juuri mitään. -Varsinkaan hän.
Varsinkaan minä. Olin pelkkä lähetti.
Pystytimme vain lipun.
Tanko oli painava, joten miehiä oli useampi. Tämä sitten kuvattiin.
Todelliset sankarit makaavat kuolleina Iwo Jimalla.
Kunnioittakaa heitä ostamalla obligaatioita. Kiitos.
Hypitkö kranaattien päälle, Ira? Tuhositko vihollispesäkkeitä yksin?
Ainakin minä ammuin aseellani. -Lopettakaa.
Osuitko mihinkään vai olitko silloinkin kännissä? -Lopettakaa!
Lopettakaa tuo!
Istu heidän väliinsä.
...he tarvitsevat apuamme.
Jos ajattelette asiaa, te tajuatte kyllä -
että obligaatioiden ostaminen ei ole ainoastaan hyvä asia.
Se on velvollisuutenne.
Sota on kestänyt liian kauan.
Olemme menettäneet liikaa henkiä.
Suklaa vai mansikka? -Mansikka.
Jos annamme periksi, jos emme anna kaikkeamme -
niin uhrauksemme ovat turhia. -Suklaa vai mansikka?
Liikettä!
Lääkintämies!
Missä tankit ovat? -Rannalla. Teidän pitää edetä ilman niitä.
Teet arvokasta työtä, Rene.
Lähdetään liikkeelle. -Liikkeelle!
2. joukkue, liikkeelle!
Nuija. -Nyt mentiin!
Vauhtia!
Lääkintämies!
Lekuri! Tule pois sieltä!
Lääkintämies! Lekuri!
Tule pois sieltä!
Huomio. Juna 48 New Yorkista...
No niin, mentiin.
Hyvät naiset ja herrat, tässä ovat Iwo Jiman sankarit.
Lääkintämies John Bradley!
Sotamies Ira Hayes!
Sotamies Rene Gagnon!
Rene! Hän on poikaystäväni.
Kuka tuo on? -En tiedä.
Rene, onko tuo naisesi?
Mikä sinun nimesi on? -Hän on kaunotar.
Mennään etsimään baari.
Hymyilkää kuvaajille.
Lekuri, miten kiertue sujuu?
Missä aiot nukkua? Unohda koko juttu.
Vielä yksi ryyppy.
Senaattori, tämä on John Bradley. -Lekuri?
Hauska tavata. Arvostamme kaikkea, mitä olette tehneet. -Kiitos, sir.
Tässä ovat kapteeni White ja eversti Johns.
Eversti McCourtney ja kenraalimajuri Green.
Tässä on sotamies Ira Hayes. -Tietenkin.
Onko totta, että lahtasit japseja sotakirveellä? -Ei, sir.
Sano, että se on totta. Siitä tulee parempi tarina.
John? Tunnistin sinut valokuvista. Olen Madeline Evelley, Hankin äiti.
Hauska tavata. Hank puhui teistä aina.
Tämä on sotamies Rene Gagnon. -Hauska tavata.
Kiitos kaikesta.
Ira, tässä on rouva Strank. Hän on Miken äiti.
Ei hätää.
Kun sain sähkeen... En tiedä, mitä yritän sanoa.
Kun tiedän, että hän oli mukananne, ja näen hänet tuossa kuvassa...
Se jotenkin helpottaa tuskaa.
Eikö olekin typerää? -Ei.
Hauska tavata, ja kiitos kaikesta.
Edustan suurta huonekaluliikettä... -Kiitos. Pieni hetki.
Oletko sinä Rene? -Kyllä, rouva.
Olen Franklinin äiti.
On kunnia tavata teidät.
Olen Pauline, Renen tyttöystävä.
Auttaisitko minua?
Lehden mukaan tuo on Hank, mutta minä en tunnista häntä.
Kamalaa, että äiti ei tunnista poikaansa. Eikö tuo olekin hän?
Kaikki kävi niin nopeasti, etten oikein muista, kuka oli missäkin.
Mutta... Muistelisin, että Hank oli tuossa.
Kyllä se on Hank. -Kiitos. Anteeksi.
Otan osaa suruunne.
Suokaa anteeksi.
Vie hänet ulos.
Olen Pauline. Hauska tavata.
Hän oli paras tuntemani sotilas. -Kiitos.
Kristus!
Olen kunnossa. -Näytätkin siltä. Mokaat tämän meiltä kaikilta.
Minä vien hänet. -Painu petiin, Ira.
Mike? Katso tänne. -Voi paska. Mentiin.
Se tappaa minut!
Ovatko kaikki japsit kuolleet? -Mitä?
Meitä ei enää ammuta. Ehkä tapoimme ne kaikki.
He voivat vaania meitä piilossa. -3. joukkue! Kiipeämme vuorelle.
Ihan yksinkö? -Aivan, Iggy. 3. joukkue, liikettä!
Pääsenkö mukaan? -Voit johtaa joukkoa. Ota hyvä kuva kasvoistani.
Kuvaan mieluummin takapuoltasi. -Passaahan sekin.
Luutnantti, jos pääsette ylös, nostakaa huipulle lippu. -Selvä.
Ensimmäistä partiota ei ammuta. -Eikö?
Japsit odottavat, että kutsumme muut, ja ampuvat sitten heidät.
Niinkö? -Jep. Elleivät he sitten halua tehdä meistä esimerkkejä.
Puhut paskaa, Hank. -Vai niin?
Jessus! -Onneksi me emme ole tuolla.
Minähän sanoin.
Järjestä puolustus.
1. ryhmä, puolustusasemiin!
Hank, etsi lipulle tanko.
Nostetaan lippu.
Varovasti.
Tänne.
Tässä on hyvä paikka. Pitäkää kiinni tangosta.
Lindberg.
Onko köyttä?
Anna tänne. -Riittääkö?
Nostakaa.
Vielä vähän.
Katsokaa tuonne!
Jestas. Katsokaa tuota.
Suojaan!
Suojatulta! 20 metriä alapuolellamme!
Lindberg, liekinheitin!
Boots, näetkö niitä? Oikealla!
20 metriä alapuolella! -Jatkakaa tulittamista.
Näettekö niitä? Tuokaa kranaatteja!
Näen yhden!
Missä ne ovat? -Oikealla!
Suojatkaa minua, menen alas. -Varovasti, Iggy.
Tilanne ohi!
No niin, kuka haluaa kuuluisaksi?
Kyllä, sir. Heti, sir.
Strank! Huipulle pitää vetää puhelinlinja.
Ja nakki napsahti meille. 2. joukkue, lähdetään kiipeämään.
Mentiin. Alkakaa tulla.
Voi paska! -Toivottavasti se ei mennyt rikki.
Kuvaa Forrestalia!
En tiedä, kenen ajatus se oli, herra ministeri. -Nerokasta.
Haluan tuon lipun. Et uskokaan, millainen merkitys sillä on.
Haluan tuon lipun.
Kyllä, sir. Kukaan ei koske siihen. Voitte luottaa minuun.
Ja paskat! Se lippu kuuluu meille.
Miehemme eivät kuolleet, jotta joku poliitikko saa lipun seinälleen.
Hän on järjiltään!
Nosta sen tilalle uusi lippu. -Ei voi olla totta...
Gagnon! Hilaa takamuksesi tänne.
Terve vaan, kaverit.
Menetit hyvän kuvan, Joe. -Tämä on huono päivä.
Terve, Mike. -Hitonmoinen näköala.
Herra luutnantti!
Kapteeni haluaa tuon lipun.
Tämänkö lipun? -Kyllä, sir.
Juurihan me nostimme sen. Onko lipuista pulaa?
Se pitää korvata tällä.
Mike, nostakaa tämä lippu. -Selvä, sir.
Etsitään tanko.
Ottakaa lippu alas. Kapteeni käski.
Kuulitte käskyn!
Löytyi. -Jestas, että se painaa.
Odottakaa, laitan lipun.
Melkoinen näköala. -Älä muuta sano.
Enhän ole tiellä?
Tule auttamaan, Lekuri.
Nyt se nousee. -Onko valmista? Nostakaa.
Saitko kuvan?
Paha sanoa. Olisin halunnut kasvot kuvaan.
Kukaan ei edes huomannut toisen lipun nostamista.
Ihmiset näkivät kuvan ja tekivät siitä omat johtopäätöksensä.
Mutta isäsi ja muut tiesivät, mitä he olivat tehneet ja mitä eivät.
On vaikea tuntea itsensä sankariksi, jos pelastaa ystävänsä hengen.
Entä jos nostaa lipun?
Ei ole totta. -Siihen on käytetty paljon aikaa ja vaivaa.
Se näyttää paremmalta illalla, kun ympärillä on tuhansia ihmisiä.
Valot sammuvat, valonheitin syttyy, ryntäätte kukkulalle lipun kanssa -
pystytätte sen ja vilkutatte.
Pystytämmekö lipun paperivuorelle? -Se on show-meininkiä.
Kuvitelkaa, että ne muut kolme miestä ovat kanssanne.
Ai kuolleet miehet? -Juuri niin.
Selvä juttu. -Hienoa.
Mihin me kuvittelemme Hankin? -Mitä?
Hän ei ollut kuvassa, joten on vaikea kuvitella häntä mukaan.
Tiedät kyllä, missä hän oli. Osoitit Hankin omalle äidilleen.
Tämä on naurettavaa.
Pystytin lipun jo kerran. En aio tehdä sitä toiste.
Hayes! Tule takaisin, tai teen sinusta valituksen.
Hayes!
Mene tekemään työsi.
Päästäkää minut!
Päästäkää irti!
Hän on minun kaverini!
Hän on minun ystäväni. Ira, laske se tuoli alas.
Pudota se tuoli. -Mutta heillä on pamput!
He ovat poliiseja, ja sinä riehut kadulla tuolin kanssa!
Rauhoitu! -Tulkaa tänne, sir. Hän on yksi tämän kuvan miehistä.
Ettekö lue lehtiä? -Voi luoja...
Taas yksi sankari. Vie hänet pois. -Selvä.
Pudota se tuoli, ja lähdetään pois.
Sinäkö tämän aloitit? -Hän ei myynyt minulle.
Täällä ei tarjoilla intiaaneille.
Nukkukoon päänsä selväksi.
Soldier Field -stadionille.
Kuulitko?
Mitä tuo ääni on? -En tiedä.
Olkaa varovaisia. Se taitaa kuulua tuolta.
He käyttävät kranaatteja. He tappavat itsensä.
Ira, ala tulla. Mennään.
Tule, Ira. Mennään.
Luojan kiitos. Näytät kamalalta, Päällikkö.
Löysit hänet. Jestas, oliko pakko juoda tänään?
Koko armeijan päällystö on paikalla. Pystytkö kävelemään? -Kyllä, sir.
Entä ilman apua?
Toimittakaa hänet huipulle, nostakaa lippu älkääkä pudotko.
Vaihtakaa hänen vaatteensa. Yritän viivytellä jonkin aikaa.
Kristus! -Tässä tulevat Iwo Jiman sankarit!
Suojaan!
Harlon!
Harlon, hoidelkaa tuo pesäke! -O'Hare!
Ensimmäinen ryhmä!
Kiertäkää! -Pikakivääri rinteelle!
Antakaa suojatulta!
Jackson, vie ryhmäsi vasemmalle! -Suojatulta!
Vasemmalla!
Franklin ja Gust, tarkastakaa tilanne.
Vauhtia, pojat!
Saimme ne! -Tilanne ohi.
Melkoista tuhlausta.
Liikkeelle!
Lopettakaa tulitus! Te ammutte minun miehiäni.
Ammutte omia!
Tuo minulle uusi radio!
Kersantti! Mike!
Mike? Mike!
Missä Lekuri on? -Lääkintämies!
Voi paska...
Hengittääkö hän? Väistä, Harlon.
Kuuletko meitä, Mike?
Kaikki on ihan hyvin. -Älä kuole, Mike.
Kuuletko, Mike?
Mennään! Liikkeelle, miehet!
Haen paarit. Viedään hänet rannalle.
Hyvät naiset ja herrat, Iwo Jiman sankarit!
Lääkintämies!
Hank! Hank!
Lekuri... Ne tappoivat minut.
Harlon!
Lekuri... Ne tappoivat minut.
Älä kuole, Harlon!
Franklin!
Olen kunnossa, Ira.
Lääkintämies!
Missä hän on? Minne Ignatowski katosi?
Olet kai väärässä poterossa. -En ole! Hän oli äsken tässä.
Iggy!
-Ole hiljaa! Japsit kuulevat.
Iggy!
Saatko sen auki?
Iggy! Iggy!
Oletko siellä, Iggy?
Hän on meikäläisiä, mutta en tiedä, kuka.
Minun piti käydä oksentamassa.
Katso, mitä hänelle on tehty.
Oletko kunnossa? Anna tulla vaan.
Tuolla luulisi irtoavan rahaa.
Kristus! Hän on kännissä.
Hiton intiaanit.
Lähdetään kotiin.
Kyselin monilta ihmisiltä, en ole typerä.
Hän on ollut kännissä koko kiertueen ajan.
Hän melkein rutisti sen yhden naisen hengiltä. Teidän piti vahtia heitä!
Aivan, sir. -Hän nolaa meidät.
Kaikella kunnioituksella, hän ei edes halunnut kiertueelle.
Hän haluaa yksikkönsä luokse. -Minkä yksikön? He ovat kuolleet.
Näinkö hän kunnioittaa heidän muistoaan?
Jos hän sitä haluaa, lähetetään hänet takaisin rintamalle.
Hän häpäisee univormunsa. -Selvä, sir.
Minä hoidan asian.
Hyvä juttu. Sitä minä halusinkin.
Onhan rahan kerääminenkin tärkeää. Me tarvitsemme rahaa.
Mutta en kestä sitä, että minua sanotaan sankariksi.
Yritin vain pysyä hengissä.
Näin kauheita asioita ja tein kauheita asioita.
En ole ylpeä siitä.
Mike...
Mike oli sankari.
Tapasitko häntä koskaan? -En.
Hän oli paras tapaamani sotilas.
Päällikkö... Kuvittele, jos Mike olisi tässä sijastasi.
Hän sanoisi samat asiat.
Hän ei pitäisi itseään sankarina.
Kenties.
Mike oli hieno mies -
mutta hän häpeäisi minua, jos näkisi minut tässä kunnossa.
Voisinko käydä tapaamassa äitiäni, ennen kuin lähden rintamalle?
Olisiko se mahdollista?
Olen pahoillani, Ira.
Ainakin meillä on kerrottavaa lapsille. Ole varovainen.
Onnea matkaan.
Taisin nähdä hänet vielä kerran, kuutisen vuotta sodan jälkeen.
Toimin silloin kaupustelijana.
Ajoin Teksasin läpi länteen. Halusin vain nopeasti kotiin.
Näin tien laidassa liftarin ja luulen, että se saattoi olla Ira.
Minulla oli kiire, enkä ottanut häntä kyytiin.
Sitä paitsi liftari oli intiaani. Sanoimme lehdille, että Ira halusi -
takaisin yksikkönsä luokse. Se oli ainakin puoliksi totta.
Mutta... Eräs toinen uutinen täytti pian lehdet.
Olemme kihloissa.
Hetki vain. Lekuri! Olisiko sinulla hetki aikaa?
Toki. -Nähdään autolla.
Olen menossa naimisiin. -Hieno juttu.
Pauline haluaa sitä. Hän odotti minua, kun olin poissa.
Hän on pohjimmiltaan hieno tyttö. -Teistä tulee varmasti onnellisia.
Tulisitko sinä best maniksi? -Minäkö?
Etkö pyytäisi mieluummin jotain vanhaa ystävääsi?
Niitä ei ole monta -
ja on vaikea puhua niille, jotka eivät olleet sodassa.
Tiedät kyllä, mistä puhun. -Tiedän.
Teen sen mielelläni. -Kiitos.
Haen hänet pois -
ennen kuin hän julistaa minut General Motorsin johtajaksi.
Nähdään.
Kiitos. -Rene, olet onnenpoika.
Hymyilkää!
Lehdistö kirjoitti heistä koko ajan, ja obligaatiot menivät kaupaksi.
Rene ja isäsi jatkoivat kiertuetta kahdestaan.
Oikeita sankareita ovat miehet, jotka eivät palanneet Iwo Jimalta.
Miehet, jotka kuolivat Iwo Jimalla ja muissa taisteluissa.
Kunnioittakaa niitä miehiä -
ostamalla obligaatioita, jotka auttavat meitä voittamaan.
Kiertue tuntui vain jatkuvan ja jatkuvan.
Lisäksi huhuttiin, että Iwo Jiman valokuva olisi lavastettu.
Isäsi sanoi, että hän ei olisi edes halunnut siihen pirun kuvaan.
Lavastettiinko se?
Onko totta, että kuva lavastettiin? Vastatkaa nyt.
Muistan, kun isääsi ammuttiin. Kaikkialla taisteltiin.
Ihmiset luulivat, että taistelu loppui Suribachin valtaukseen.
Kunpa se olisi ollut totta. Meitä ammuttiin koko ajan.
Kranaatteja ja tykinammuksia satoi niskaan joka puolelta.
Kuulimme, kun joku huusi: "Lääkintämieheen osui!"
Lääkintämieheen osui!
Häntä oli ammuttu kaulaan, ja Lekuri teki kaikkensa.
Lääkintämies katseli häntä.
Hän tiesi vamman vakavuuden.
Hän tiesi kuolevansa.
Mutta silti...
Hänen katseensa pyysi Lekuria pelastamaan hänen henkensä.
Mutta se ei ollut mahdollista.
Oletko kunnossa, Lekuri? -Olen.
Näytätkin siltä. -Olen kunnossa.
Pysy matalana. Haen paarit. -Selvä.
Lääkintämies!
Tarvitsen apua!
Lääkintämies!
Lääkintämies...
Viheltää!
Tutkin haavasi.
Tulet kyllä kuntoon. Pysy hereillä. Katso minua.
Etsimme isääsi puoli tuntia. Hän olisi voinut vuotaa kuiviin.
Lasketaan alas.
Kiitos.
Haavoittuneet sanovat usein, että he eivät haluaisi lähteä pois.
Yleensä he valehtelevat. Pois halutaan millä keinolla hyvänsä.
Joskus se on totta.
Kavereiden luottamusta ei haluta pettää.
Näin sen isäsi kasvoilta.
Hän halusi pois. Hän oli nähnyt tarpeeksi sotaa.
Mutta hän ei halunnut jättää meitä.
Isäsi oli hyvä mies.
Niin oli. -Kun istuimme rannalla -
kuulimme yläpuolelta meteliä.
Se oli ensimmäinen tuhansista koneista.
Katso tuota. -Kappas vaan.
Palaan rintamalle. -Onnea matkaan.
Se saari pelasti paljon henkiä.
Paljon henkiä.
En tiedä, mitä muuta kertoisin.
Kiertueen jälkeen isäni pääsi vihdoin leikkaukseen.
Kun hän pääsi sairaalasta, sota oli ohi.
Sitten hän kosi äitiäni.
Ira yritti jatkaa elämäänsä.
Kiitos, että sain tulla puhumaan.
On kunnia puhua näin vahvalle kansalle.
Sodan seurauksena valkoiset ymmärtävät nyt intiaaneja paremmin.
Maailmasta tulee parempi paikka.
Mutta elämä on täynnä yllätyksiä.
Etkö sinä olekin se sankari?
Hienoa! Otetaan teistä kuva.
Tämä on upeaa. Sanokaa "muikku".
Muikku! -Se sujui hienosti.
Kiitos paljon. Tuo mies on sankari, lapset.
Sankari, nosta tuo kori. Se on liian painava minulle.
Rene yritti hyötyä kiertueella saaduista tarjouksista.
G-A-G-N-O-N. Aivan.
Etunimi on Rene.
Soitin jo viime viikolla. -Selvä, herra Gagnon.
Annoin viestinne herra Tennackille. Hän varmasti soittelee.
Selvä. Hyvä on, kiitos.
Mutta hän oli eilisen sankari. Hän haki jopa poliisiksi.
Hän ei saanut paikkaa.
Tehdastyön jälkeen hän vietti loppuelämänsä talonmiehenä.
Ira puolestaan... -Sinulle on vieras.
Ira pysyi otsikoissa.
En tiedä miksi, mutta eräänä päivänä Ira vain häipyi.
Hän käveli ja liftasi yli 2000 kilometriä -
Arizonasta Teksasiin.
Hän löysi lopulta Harlon Blockin isän.
Vaimo oli jättänyt hänet Harlonin kuoleman jälkeen.
Hän syytti miestään poikansa kuolemasta.
Ira kertoi totuuden.
Hän kertoi, että myös Harlon oli valokuvassa nostamassa lippua.
Sitten Ira vain lähti pois.
Vaikka lippu ei ollut hänelle tärkeä -
hän tiesi, että Harlonin vanhemmille se oli.
Kiitos tiedosta.
Belle oli tiennyt totuuden.
Lehdistö kertoi Hankin äidille, että kuvassa ei ole hänen poikansa.
Miehet tapasivat viimeistä kertaa muistomerkin paljastustilaisuudessa.
Vaikka Hank oli nostanut ensimmäisen lipun -
hänen vanhempiaan ei kutsuttu.
Ira.
Hauska nähdä.
Hitonmoinen patsas.
Ira löydettiin pian sen jälkeen.
Lehtien mukaan hän paleltui kuoliaaksi. Ruumiinavausta ei tehty.
Niihin aikoihin isäni kertoi eräänä päivänä lähtevänsä asioille.
Hän ajoi Wisconsiniin tapaamaan Iggyn äitiä.
Iggyn äiti oli yrittänyt selvittää -
miten hänen poikansa kuoli, mutta kukaan ei kertonut hänelle.
En tiedä, mitä isäni kertoi hänelle, mutta ei ainakaan totuutta.
Äitini kysyi isältä, vaivaako häntä jokin, mutta hän ei kertonut.
Aina kaatuneiden muistopäivän aikaan toimittajat soittelivat isälleni.
Hän on Kanadassa kalastamassa.
Sanoimme aina samalla tavalla.
Kiitos.
Lopulta isä osti hautaustoimiston, jossa hän oli työskennellyt vuosia.
Hän teki töitä ja kasvatti lapsiaan koko loppuelämänsä ajan.
Hän ei puhunut koskaan sodasta tai lipusta. Hän ei kertonut mitään.
Kuulin näistä asioista vasta hänen kuolemansa jälkeen.
Missä hän on? Voi luoja...
Hän ei ole täällä. Hän kuoli.
Kuka kuoli? -Iggy.
Iggy...
Kristus, Iggy-parka.
En ollut ajatellut häntä vuosiin.
Miten tiedät hänestä? -Kutsuit häntä, kun pyörryit.
En minä Iggyä etsinyt -
vaan sinua.
Halusin...
Halusin pyytää anteeksi, etten ollut parempi isä.
En puhunut sinulle tarpeeksi. Minä vain...
Olen pahoillani.
Miksi?
Olit paras mahdollinen isä.
Olenko koskaan kertonut, että pääsimme uimaan?
Et ole.
Kun olimme nostaneet lipun, tulimme alas vuorelta -
ja pääsimme uimaan.
Se oli merkillistä.
Ympärillä taisteltiin, ja me vain leikimme vedessä kuin lapset.
Sellaisena minä muistan Iggyn.
Ehkä isäni oli oikeassa.
Ehkä sankareita ei ole olemassa. On vain isäni kaltaisia ihmisiä.
Tajusin lopulta, miksi he eivät pitäneet itseään sankareina.
Ihmiset luovat sankarit päässään. Me tarvitsemme sankareita.
Se auttaa meitä ymmärtämään -
miten jotkut uhraavat niin paljon puolestamme.
Isäni ja muut miehet -
taistelivat ja haavoittuivat tovereidensa puolesta.
He taistelivat maansa puolesta, mutta kuolivat ystäviensä puolesta.
Jos haluamme kunnioittaa heitä -
muistamme heidät sellaisina, millaisina isäni muisti heidät.
LIPPU NOSTETTIIN TÄLLÄ PAIKALLA 23. HELMIKUUTA VUONNA 1945